\Y – szindor betű
\NH – nem magyar betű
\NY – nem szindor betű
\L – bármely betű
\NL – nem bármely betű
\WB – szókezdet
\WE – szóvég \HV – magyar magánhangzó
\NHV – nem(magyar magánhangzó)
\HC – magyar mássalhangzó
\NHC – nem(magyar mássalhangzó)
-25 ←oc-10 ËẼnaḩý [-8]
Rád néz és meghódít,
mert tudod, hogy ismer.
Pillantása elszédít,
mert benne a Galaxis. (ÀLAN: Hősköltemény) :: Sỳÿndoṙeìa, Ḱaŷndïm, 59. ńaũḱan 59., a zöld órájaoc‑10 oc-11 bányaváros [-25] Százhatvanas éveiben aztán egyszer csak elkezdte érdekelni, hogyan élnek egy-egy világon a szegények. Voltak, akik egy jövendő szociológust láttak benne. Hogy is láthattak volna tovább az orruknál? (Aini: Ninda lélekrajza a csoport számára, 3. szint, bevezető) :: An Mún, Hallihuat Fónird, 43 659. senut nahangan, 727oc‑11 oc-12 szegények [43] Tökéletes szerelem nem létezik. Két ember vágyai, gondolatai, értelmi világa mindig különbözik, s ez apránként feloldja a szerelmet. Kivéve… ha nem különbözik, mert nem tud különbözni. (Sileni: Nindaran-sóhipun, 1.)oc‑12→
„Százhatvanas éveiben aztán egyszer csak elkezdte érdekelni, hogyan élnek egy-egy világon a szegények. Voltak, akik egy jövendő szociológust láttak benne. Hogy is láthattak volna tovább az orruknál?”
Aini: Ninda lélekrajza a csoport számára,
3. szint, bevezető
3. szint, bevezető
Hallihuat Fónird
43 659. senut nahangan
727
Ninda érdeklődve figyelte, hogyan készíti Ap Ná az et kla dít. Mindent el is magyarázott, és éppen ezért jóval lassabban járt a keze, mint rendesen.
– Ez itt ka dó – mutatta a félgömb alakú kelt tésztát, aminek mélyedés volt a belsejében. – Ka dó kezded lassan sütni, és töltöd bele lassan at ké. Ez mint szúni konyhán ómgi, ín bá állatnak tejből, fűszerekkel. Közben kevered ik iep fá, reszelt sajt, ez olvad vele össze. – Ezt a részét már ráhagyta Ap Thóra, ő átlépett a széles munkaasztal másik részére. – Most csinálod saláta. Ka tvá éip, ez egy finom növény, megszagolod. – Inkább állította, mint kérdezte. Ninda megszimatolta a zöld leveleket, s utána sorban a többiek is. Kellemes mentolos illatuk volt. – Erre teszed ni drá, kis gyümölcsből magok, ko tlam, ez levélke, és másik levélke, ki tró am. Ez formál kis kehely, ebbe teszed ha dóp. Húspogácsa. Ez már kész korábban. Most Ap Tho ad nekem ka dó – a bácsi odatolta felesége elé a két tésztafélgömböt a belesütött vajas-sajtos keverékkel –, és ebbe beteszed saláta. Látod, szépen ül benne. Most jön an o rí – s egy kis lapáttal rátett egy vékony szelet jogratot –, és rá utolsónak ban ná, kicsit csípős mártás, csak egész kevés. És most leborítom másik ka dó. Így. Most et kla dí kész. Lehet megenni. Csinálok még többieknek is.
Ninda megköszönte az ő nyelvükön.
– Khuom ni á.
– Kra dí, gyermekem – bólogatott a nénike –, kra dí. Szívesen. Ki ein át, jó étvágyat.
S közben már készítette az újabb et kla díket a többieknek, most már magyarázat nélkül, szélsebes mozdulatokkal. Ők pedig jóízűen elfogyasztották és nem mondták, hogy ez csak egy változata a hengdzsihu szendvicsnek, amit jól ismernek a Testvériségben is, ezerféle recept van rá.
Evés közben Ninda körülnézett a parányi étteremben, ahol az öreg nénin és bácsin meg a szúni gyerekeken kívül most nem volt senki. A falak halványpirosak, fekete és arany díszítéssel, a mennyezet alatt sorban ételfotók és arcképek.
– Kik vannak a fényképeken?
– Híres emberek, akik ették étel itt nálunk – felelte Ap Ná. – Étterem nagyon régi, vezette dédanyám is már. Ez itt, veled szemben Aik Ten Dú, nagy éneki művész Kén En világról, az pedig ott, piros ruhás asszony Kip Eit Lé elnök. És ott, kiop tú étel fotó fölött lesz Nin Dá.
A gyerekek meglepve néztek össze. Az, hogy Ninda fényképe ott lesz, még nem is lett volna annyira megdöbbentő – hiszen kétségtelenül éppen elég híres. De Ap Ná nem Nindának mondta, hanem két szóba szétválasztva, Nin Dá, noha semmilyen nehézséget nem okozott neki kimondani a leghosszabb szúni szavakat sem. A nyelvtannal voltak gondjai, de a kiejtése hibátlan volt.
Kiem Ón korábban már elmondta, hogy itt az a szokás, hogy a legnépszerűbb külföldi hírességek nevét átalakítják, például Szengaruni itt Szen Gá Rún névre hallgat, Dzsravilpat neve viszont annyira nem illik az itteni hangtanba, hogy Szat Ei Kípnek hívják.
Valakit egyszer csak An Mún-i nevén szólítani nagyon nagy megtiszteltetés – ezt a következtetést Ninda vonta le egy szempillantás alatt, és tudta, mi a dolga. Fölemelkedett a magas ülőkéről, és az itteni szokás szerint mindkét tenyerét a mellére simította, vízszintesen, összeérintve ujjai hegyét.
– Khuom ni á – köszönte meg, kissé meghajolva.
– Ó, gyermek, nekünk tisztelődés ez. De hányadik alkalomszor jársz te An Mún világban?
– Most először, Ap Ná anyám.
– És ismered itt világi udvarias viselkedés? Anyádnak szólítod öreg étterem néni, mint kedves, illemtudó An Mún-i gyerekek?
– Megtanultam – mosolygott Ninda. – Amikor kiszálltam a hajóból, az idegenvezetőnket, Kiem Ónt kifaggattam az itteni szokásokról.
– Milyen bölcs gyermek te vagy. De hiszen éppen erről ismer egész Galaxis.
Ninda mosolygott.
– Kaphatok egy am tie úmot is, Ap Ná anyám?
Ap Ná meglepve nézett rá. Az ételek neve ki volt írva a fali képekre.
– Hát te tudod elolvasni mi írásunk is?
– Szindorián születtem, ott ugyanezeket a betűket használják. És megtanultam saunisiul, ők is így írnak.
– Ó – mondta Ap Ná, és már lépett is a fali polchoz, szedegette le a dobozkákat a hozzávalókkal. – Szindoria, igen. Hallottam róla. De Saunis róla többet. Nincs messze. Aike sini ty eyna?
Ninda udvariasan bólogatott. Ap Ná ugyanazon a szinten beszélte a sauninas nyelvet, mint a szúnit, csak valamivel gyengébb kiejtéssel, összevissza használta az i és y hangokat. Akárcsak Szinensi. Nindát szindor anyanyelve segítette, hogy megkülönböztesse őket.
– Syni ēriasy, aitas kymos uodais.
– Hé – szólalt meg Sigartiu –, mi is szeretnénk érteni.
Ninda rámosolygott.
– Ap Ná anyó azt kérdezte, jártam-e már ott, és én azt feleltem, hogy még nem, de most majd körülnézek.
Amikor teleették magukat, elköszöntek Ap Nától és Ap Thótól – nyolc gyerek fejenként hat-nyolcféle szendvicset evett, és az egész csak egy ezredbe került – és elindultak a városban, most már szétszéledve, mindenki arra ment, amerre kedve tartotta; még Szinensi sem tartott Nindával, hiszen ha kétfelé válnak, kétszer annyit láthatnak.
Ez nem An Mún világának fővárosa volt, hanem egy bányaváros, Eip Krui, kívül a már lakhatóra formált területen, így kupola alatt voltak. A kupolán túl már volt némi légkör, a lélegzéshez még nem elég, de a déli órákban az átlátszó kupola fölött már mélykék volt az ég, nem fekete, a kevés levegő kezdte szétszórni a napfényt. Ahogy Ninda felnézett, először ezt a mélykék eget látta, aztán egy szürke, téglatest alakú tárgyat, ami árnyékot vetett elhaladtában az utcákra – egy hajó. Ninda tudta, hogy az űrhajók valóságos méreteit nem lehet megbecsülni, csak ha lent állnak a talajon. Ez lehetett egy nagy hajó nagyobb magasságban vagy egy kisebb alacsonyan. Akár egy szúni városhajó is lehetett. Valószínűleg a fővárosba, Tauk An Múnba tart.
Eip Krui tipikus bányászváros volt, a gazdagabbak közül, mert itt értékes érceket bányásztak. Az utcákon ez inkább csak annyiban látszott, hogy minden ház alsó szintjén üzletek és vendéglátóhelyek voltak, és egész sor bevásárlóközpont, üzletház volt mindenfelé. Ezek voltak Szúnahaum fő vásárlói a városban, cserébe pedig sok ezer amdzsré ércet rakodtak. Ninda mellett is egymás után haladtak el a hatalmas dimakamionok, piros-fekete csíkosak, az oldalukon a helyi bányatársaság nevével: Eip Krui Hak Ní Toan Dam. Vitték az ércet a Hallihuat Fónirdra.
Ninda nem csak úgy őgyelgett az utcán, céltudatosan haladt. Kifelé tartott a városközpontból, a város szélét akarta elérni. Arra volt kíváncsi, hogyan élnek An Múnon a szegények.
←oc-10 ËẼnaḩý [-8]
Rád néz és meghódít,
mert tudod, hogy ismer.
Pillantása elszédít,
mert benne a Galaxis. (ÀLAN: Hősköltemény) :: Sỳÿndoṙeìa, Ḱaŷndïm, 59. ńaũḱan 59., a zöld órájaoc‑10 oc-11 bányaváros [-25] Százhatvanas éveiben aztán egyszer csak elkezdte érdekelni, hogyan élnek egy-egy világon a szegények. Voltak, akik egy jövendő szociológust láttak benne. Hogy is láthattak volna tovább az orruknál? (Aini: Ninda lélekrajza a csoport számára, 3. szint, bevezető) :: An Mún, Hallihuat Fónird, 43 659. senut nahangan, 727oc‑11 oc-12 szegények [43] Tökéletes szerelem nem létezik. Két ember vágyai, gondolatai, értelmi világa mindig különbözik, s ez apránként feloldja a szerelmet. Kivéve… ha nem különbözik, mert nem tud különbözni. (Sileni: Nindaran-sóhipun, 1.)oc‑12→
ph-10 id [-1020] () :: , , , ph‑10 ·· -997 722 347 szó (694 504+23 706+4137) 5 001 676 betű (4 840 154+161 522) 5 538 304 jel (@536 628) | 682, 68,2%, 409 713 idézet, 13:52 mű 1020 átlag, 131 szórás -23–108 (na-7, ne-4) | 0 címke 0 példányban 0 kategória 0% na-1 |
2148. nap, 334 szó/nap, 2328 betű/nap, 75:35/sómir, 0,97 oldal/nap | 2027.5.29.:689, 3086 25. 2:58 |
pr Prológus | |||
ELSŐ RÉSZ | |||
A SÖTÉTSÉG MÖGÜL | 250 (36%) | ||
na A HAJÓ | 29 (4%) 1 | ||
nb AZ ŰRBEN | 27 (3%) 30 | ||
nc RECEPTOR | 29 (4%) 57 | ||
nd A GALAXIS | 24 (3%) 86 | ||
ne LIAN, LIAN, LIAN | 24 (3%) 110 | ||
nf SZAISZ | 24 (3%) 134 | ||
ng MENEDÉK | 24 (3%) 158 | ||
nh HAZAÚT | 24 (3%) 182 | ||
ni ABRONCSVILÁG | 22 (3%) 206 | ||
nj LETELEPEDÉS | 23 (3%) 228 | ||
MÁSODIK RÉSZ | |||
HAJNALSUGÁR | 250 (36%) | ||
oa NAMINDAN-DZSÚMI | 30 (4%) 251 | ||
ob HÍRNÉV | 25 (3%) 281 | ||
oc LIMELULLÍ | 24 (3%) 306 | ||
od SAUNIS | 21 (3%) 330 | ||
oe ALAPPONT | 22 (3%) 351 | ||
of SẄTỲM ŮY DÅI ÁP | 26 (3%) 373 | ||
og SZINDORIA | 24 (3%) 399 | ||
oh A KISLÁNY | 24 (3%) 423 | ||
oi JANNÍHAUM | 25 (3%) 447 | ||
oj TANÍTÓ | 29 (4%) 472 | ||
HARMADIK RÉSZ | |||
AZ ÚJ FÉNY | 181 (26%) | ||
pa HINNULDUD | 22 (3%) 501 | ||
pb SUGÁRGÁT | 27 (3%) 523 | ||
pc HANGILAORAN | 25 (3%) 550 | ||
pd AZ ELSŐ SZÍAN | 25 (3%) 575 | ||
pe SINNÍ | 22 (3%) 600 | ||
pf AUSTA VAIRȲNTA KYVOMAS | 27 (3%) 622 | ||
pg ILGÁ | 24 (3%) 649 | ||
ph HIMSÚNI | 9 (1%) 673 |