„Nekem ne keressetek dzsuórt. Minek? Rólam tud mindent az egész Galaxis.”
Ninda: Feljegyzések az utánunk jövőknek,
4. kötet, utószó
4. kötet, utószó
43 616. muhat nangrifan
770
– Semmi akadálya – felelte Angrolími. – Mikor szeretnéd?
– Hát… mi kell hozzá?
– Egy vizsgalapkészlet, hagyományosan papíron. Van a fiókban. Bármikor előveheted és kitöltheted.
– Hát akkor megpróbálnám.
Angrolími bólintott, fölkelt, kihúzott egy fiókot és Ninda elé tett egy papírköteget meg egy tollat.
– Száz kérdés. Mindegyik lapra írd rá a választ tollal. Amikor kész vagy, vizsgabizottságot alakítunk és értékeljük a válaszaidat.
Ninda bólintott és fölvette a tollat.
1. Kalva, anthun, daem, ilkh, neparnan, nikka, jamsza, dorth. Hogyan rendezed el ezt a nyolc jelet egy lúmává, ha thonhatszöget nem alkothatsz?
Ninda leírta a lúmát a lap aljára, a szúni betűkkel leírt thabbuan szavakat a megfelelő khákkal helyettesítve. Így azt jelentette: „éjjel az erdőben nincsen sötét, mert egy kicsi állat világít: a jövendő”, és melléírta, hogy ez idézet Ómpon hem Szuáren rekki költő fhangíverséből. Aztán lapozott.
2. Milyen jelet helyeznél a hatszög közepébe?
Ninda megszemlélte a hatszöget – ando kharn nikka szanná ému rombé – és beírta a közepébe a derth jelét. „Mert nincs hideg, ha fűt minket a szerelem, a vágy a megismerésre, a játékos kedv vagy mindez együtt.”
3. Jellemezd a jaullíth kháját!
Ninda nekifogott és szépen leírt mindent, amit a jaullíthról mondani tudott.
Kicsit több, mint egy derkibe telt, hogy végezzen a száz kérdéssel. Egész idő alatt csend volt a fhangísilgunban, pedig nyolcan voltak jelen, de mindenki olvasnivalót vett elő és elmélyedt benne, hogy ne zavarják. ŶÝ látszólag mélyen aludt Ninda mellett, az egyik fotelban összegömbölyödve. Aztán amikor Ninda az utolsó lapot is ráfordította a készek halmára, Ámritin odalépett, fölvette a halmot és betette a vetítőbe. Máris megjelent a fali képernyőn az első lap.
– Nocsak – mondta Milongip. – Itt nem kalva van.
– Nem – felelte Ninda. – Kicseréltem akhalvára.
– Miért? Kérlek, meséld el.
– Ómpon hem Szuáren valóban kalvát használt, de ezzel a jövő fogalmát ha időben korlátlanná is tette, térben mégiscsak bekorlátozta a kalva „világunk jövője” mellékjelentése miatt. Én azonban a világegyetemre akartam tenni a hangsúlyt.
– Mégis ráírtad a nevét a lapra – mondta Lingdzsaéti. – Pedig így már nem pontos az idézet.
– A gondolat akkor is az övé.
Lingdzsaéti bólintott és felmutatta különujját. Az egyest tehát elfogadta. Másnak nem volt kérdése, így a többiek is követték példáját.
A lapok legtöbbjénél voltak kérdések, néha kisebb vita is kialakult, és telt az idő. Éjjel harminckor, miután még csak a lapok felével készültek el, Angrolími fölemelte a kezét.
– Tudós társaim, kérlek, álljunk itt meg. Éjszaka van, Ninda gyerek még, ráadásul holnap is tart a bajnokság, helyt kell állnia a csapata színeiben. Ki kell aludnia magát.
Ninda mosolygott.
– Nekem nagyon kevés alvás is elég. A silgunt persze már rég be kellett volna zárni, de én még úgysem feküdnék le. Száz előtt nem szoktam.
– És amikor iskola van? – kérdezte Lingdzsaéti.
Ninda meglepett arcot vágott, mint aki csak ebben a pillanatban értesült az iskola létezéséről. Az asszony nevetett és bólintott.
– Jól van, akkor folytassuk. Miért gondolod, hogy a hemman a jó válasz?
– Mert a kérdés az időpontra vonatkozott, nem az időtávolságra.
– És ha szekhttel válaszoltál volna?
– Az is jó, de behatárolja az időt a mozgás folyamatára.
Lingdzsaéti feltartotta hüvelykujját. A vizsga folytatódott.
Hajnali kétszáznegyvenkor értek a kérdések végére. Nindán egy csepp álmosság sem látszott, pedig már a felnőttek is ásítoztak. Nyugodtan felelgetett a kérdésekre.
Századik, utolsó lap. Írj egy lúmát az időről. Ninda ezt írta: „A napok elmúlnak és visszatérnek mint régi barátok. Hogyan fogadod őket, nyílt szívvel vagy elutasítóan – csak rajtad áll.”
A kis alkotást meglehetős csend fogadta. Ámritin fölkelt, kivette a kártyaköteget és letette az asztalra Ninda elé, a süteményes és gyümölcsös tálkák közé. A képernyőn ott maradt a lúma képe.
– Értem, hogy mit akarsz kifejezni – mondta aztán Angrolími. – Miért használtad a dertum jelet?
– Mert azt akartam jelölni, hogy a napok régi barátok. Olyanok, akik egyszer velünk voltak, és hosszú idő után térnek vissza. Nem egyszerűen barátok. Az azt jelentené, hogy most a barátaink. Ami bizonyára így van, de itt nem ez a fontos.
Nyolc felnyújtott hüvelykujj.
– A vizsgának vége – jelentette be Ámritin. – Száz válaszból százat egyhangúlag elfogadtunk.
Angrolími bólintott és felállt. A szekrényhez lépett, kihúzott egy fiókot és kivett valamit. Ahogy megfordult, Nindának a torkában dobogott a szíve. Ő is felállt.
Angrolími tenyerén az első dír kicsiny jelvénye feküdt. Kis fehér korongon felfelé mutató piros nyílhegy.
– Gratulálok – nyújtotta át. – Egydíres fhangímester vagy, Nindarangi-khom.
Ahogy átadta, át is ölelte őt. Csak egy pillanatra. Aztán sorban a többiek is.
– Hát akkor mehetünk is – mondta Milongip, feltápászkodott és az ajtó felé indult mackós járásával.
– Milongip… – szólalt meg Ninda félénken.
– Igen?
– Köszönöm, hogy feláldoztad értem a mai éjszakát.
Milongip visszanézett és rámosolygott.
– Örömmel tettem. Itt leszek és fogom a kezedet a következő vizsgáidon is.
– Most viszont alszol egyet – közölte Lingdzsaéti ellentmondást nem tűrően. – Már haza sem engedlek, itt maradsz a nappaliban, egy pillanat és megágyazok. Ti pedig menjetek, mindjárt reggel van.
ŶÝ kinyitotta a szemét, fölemelte a fejecskéjét, ásított és körülnézett. Lingdzsaéti néhány gyors mozdulattal ággyá alakította a kanapét, és egy szempillantás múlva már ágynemű is volt rajta. A férfiak ezalatt épp hogy kiértek a helyiségből.
– Így ni, te elsődíres fhangímester. Fölébresztelek, mielőtt kezdődik a meccsed az Amtandzsi ellen. De addig alvás!
Ninda elmosolyodott és kibújt a köntöséből.
– Hát jó.
Amint lefeküdt, ŶÝ egy kecses ugrással átlendült az asztal fölött és a lábához telepedett. Összegömbölyödött és már aludt is tovább. Lingdzsaéti leoltott minden fényt és átment a hálószobába.
Ez volt az első eset, hogy Ninda másvalaki lakásában aludt.
Délután aztán alig ért ki a Szíallit parkba, Séssinauri már messziről szaladt elé és valósággal nekiugrott.
– Hol a jelvényed?!
– Mi… mi… milyen…
– A dírjelvényed, te sengiri! Hol hagytad?
– Otthon van a polcon…
– Azonnal küldj érte egy automatát és hozasd el. Azt akarom, hogy rajtad legyen a meccs alatt és az összes többi alatt is végig!
– Minek? Azt hiszed, attól talán jobban dobok?
– Ne kérdezz ilyen sokat, halligí, csak küldd az automatát!
Ninda nevetett és elhozatta a jelvényt. Már ott volt a mellén, amikor megérkeztek a pályára – és óriási éljenzés fogadta.
– Ezért kellett a jelvény, te sengiri – mondta neki Séssinauri.
– Te vagy a sengiri, daurta! Ez itt a janníhaum! Azt hiszed, a jelvény nélkül nem tudta volna az egész hajó, hogy letettem a vizsgát?
←nh-4 második forduló [-23] Hosszú életem során találkoztam mindenféle emberrel. Nem féltem soha senkitől – csak attól, akinek nem volt humorérzéke és nem szeretett játszani. (Ninda: Életem egy falevélen, 1017. sómir) :: Aulang Laip, 43 616. senut algillíszan, 360nh‑4 nh-5 fhangívizsga [-24] Nekem ne keressetek dzsuórt. Minek? Rólam tud mindent az egész Galaxis. (Ninda: Feljegyzések az utánunk jövőknek, 4. kötet, utószó) :: Aulang Laip, 43 616. muhat nangrifan, 770nh‑5 nh-6 külügyminiszter-helyettes [-22] A holnap azoké, akik hallják jövetelét. (Ílgaszaumi, Közmondások és népi bölcsességek tára) :: Sỳÿndoṙeìa, Ḱaŷndïm, 57. śyỳllu 5., a piros órájanh‑6→
605865 b\bunyan john\jbun310.zip::jbun310.txt
625599 d\dumas alexandre pere\dcrim10.zip::dcrim10.txt
645504 w\ward grady\mthes10.zip::mthesaur.txt
663362 z\zola emile\ztril10.zip::ztril10.txt
672650 l\lewis meriwether\lcjnl10.zip::lcjnl10.txt
693509 – 99,7%
695663 g\guthrie william\truck10.zip::truck10.txt
734721 m\motley john lothrop\jm85v10.zip::jm85v10.txt
742247 c\clough a h\plivs10.zip::plivs10.txt
747878 b\bunyan john\jbun210.zip::jbun210.txt
805922 w\ward grady\mpron10.zip::cmudict.txt
ph-9 id [-210] Hogy mik azok a dolgok, amiknek örülni szoktam? Bármi lehet a világon. A gyermekeink nevetése, egy jó vacsora, egy jó beszélgetés. Ülni az Onginur partján és nézni a szillilákat. Várni, hogy megcsavarodjon az idő. Vagy amihez kedved van. (Ninda: Életem egy falevélen, 202. sómir)ph‑9 · -185 722 131 szó (694 288+23 706+4137) 5 000 248 betű (4 838 726+161 522) 5 536 830 jel (@536 582) | 681, 68,1%, 408 713 idézet, 13:52 mű 1019 átlag, 134 szórás -25–109 (na-19, ne-4) | 0 címke 0 példányban 0 kategória 0% na-1 |
2141. nap, 335 szó/nap, 2335 betű/nap, 75:27/sómir, 0,98 oldal/nap | 2027.5.23.:1233, 3091 24. 0:57 |
pr Prológus | |||
ELSŐ RÉSZ | |||
A SÖTÉTSÉG MÖGÜL | 250 (36%) | ||
na A HAJÓ | 29 (4%) 1 | ||
nb AZ ŰRBEN | 27 (3%) 30 | ||
nc RECEPTOR | 29 (4%) 57 | ||
nd A GALAXIS | 24 (3%) 86 | ||
ne LIAN, LIAN, LIAN | 24 (3%) 110 | ||
nf SZAISZ | 24 (3%) 134 | ||
ng MENEDÉK | 24 (3%) 158 | ||
nh HAZAÚT | 24 (3%) 182 | ||
ni ABRONCSVILÁG | 22 (3%) 206 | ||
nj LETELEPEDÉS | 23 (3%) 228 | ||
MÁSODIK RÉSZ | |||
HAJNALSUGÁR | 250 (36%) | ||
oa NAMINDAN-DZSÚMI | 30 (4%) 251 | ||
ob HÍRNÉV | 25 (3%) 281 | ||
oc LIMELULLÍ | 24 (3%) 306 | ||
od SAUNIS | 21 (3%) 330 | ||
oe ALAPPONT | 22 (3%) 351 | ||
of SẄTỲM ŮY DÅI ÁP | 26 (3%) 373 | ||
og SZINDORIA | 24 (3%) 399 | ||
oh A KISLÁNY | 24 (3%) 423 | ||
oi JANNÍHAUM | 25 (3%) 447 | ||
oj TANÍTÓ | 29 (4%) 472 | ||
HARMADIK RÉSZ | |||
AZ ÚJ FÉNY | 180 (26%) | ||
pa HINNULDUD | 22 (3%) 501 | ||
pb SUGÁRGÁT | 27 (3%) 523 | ||
pc HANGILAORAN | 25 (3%) 550 | ||
pd AZ ELSŐ SZÍAN | 25 (3%) 575 | ||
pe SINNÍ | 22 (3%) 600 | ||
pf AUSTA VAIRȲNTA KYVOMAS | 27 (3%) 622 | ||
pg ILGÁ | 24 (3%) 649 | ||
ph HIMSÚNI | 8 (1%) 673 |