„Lehet, hogy azért nem szeretnek minket a dzserang világokon, mert a lelkük mélyén tudják, hogy különbek vagyunk náluk. Akkor rosszul tudják.”
Ílgaszaumi, Numird mondásaiból,
62. sómir, 102. singir
62. sómir, 102. singir
Sok kérdése volt, amikor hazatért az Aulang Laipra, és nem várt velük a másnapi iskoláig. Hiszen csak annyi dolga volt, hogy besétált a legközelebbi janníhaumba. Amúgy is oda ment volna, akkor is, ha semmilyen kérdése nincsen.
Ílna nemcsak hazahozta, hanem meg is vacsorázott vele a suár egyik éttermében. Itt már ő hívta meg az asszonyt. Sajnos a következő két napra, amíg a hajó itt lesz, Ílnának már vannak kötelezettségei, de szívesen felhívná időnként, és hátha lesz még alkalmuk találkozni. Ninda is utazik a Galaxisban, ő is sokfelé jár.
Aztán elbúcsúztak, Ninda fölvette a kis csomagját, és hátrament az étterem mosdójának előteréből nyíló ajtóhoz, amire ki volt írva hat nyelven, hogy csak a személyzet számára. Kinyitotta az ujjlenyomatával, és kilépett az összekötő folyosóra. Keresett egy liftet; piros hatszög volt rajta, nika szektor. Nem tudta biztosan, merre van a közelben janníhaum, de a suagtérkép rögtön megmondta: a 2-nika szektorban van egy. Ott még nem járt. Fölment tíz szintet, átsétált egy kis parkon, ahol emberek üldögéltek a fűben, ettek, beszélgettek, s belépett a janníhaumba.
– Az biztos – bólogatott Haurengi öregesen. – Ha bajba kerülsz külföldön, a Testvériség megvéd, ez olyan biztos, mint a világűr.
– És Szindoria miért nem véd meg?
– De, Szindoria is megvéd – mondta Ruara, Haurengi unokája. – Minden kormányzat megvédi az állampolgárait, csak a dzserangok másképpen, mint mi. Ha mondjuk egy szindort letartóztatnak Sielunton, a követség biztosít neki jogi segítséget meg ilyesmit, és ha elítélik, meglátogatják a börtönben.
– Haza is viszik, ha kéri – jegyezte meg Ingori, a férje. – Mármint ha a két ország között van erről egyezmény, akkor kérheti, hogy hazai börtönben tölthesse a büntetését.
– Igen, valóban. De sielunt bíróság ítéli el, sielunt törvények szerint. Mi viszont nem tűrjük, hogy bármelyik szúni polgárt külföldön állítsák bíróság elé. Olyan helyeken, mint Sielunt, eszébe se jutna egy rendőrnek, hogy letartóztassa a Testvériség tagját, hanem hívná a mieinket és kérné, hogy mi vegyük őrizetbe az illetőt.
– Persze ha egy szúnit erőszakos cselekményen kapnának, azt sehol sem hagynák, nem is kívánjuk tőlük – tette hozzá Ingori. – Akkor igenis megállítják abban, amit csinál, aztán átadják az esszidzsinnának.
A janníhaum egyik asztalánál ültek. Haurengi nusummát kortyolgatott, s időnként vettek egy-egy szem süteményt valamelyik tálcáról, amiket a közeli dzsilaunokból hoztak. Itt is nagy asztalok voltak, mint általában a janníhaumokban. Ez a terem négyzet alakú volt, a közepén a tűz, s körben asztalok.
– Mi történik – kérdezte Ninda –, ha dzserangok bántanak egy szúnit, és kiadják őket nekünk?
Haurengi tűnődve forgatta a bögréjét az asztalon.
– Hát azok nálunk kerülnek bíróság elé, de a büntetésüket a saját világukon töltik le. Elvileg. Ötszáz évig voltam bíró, de ilyen esettel nem találkoztam.
Ninda beszámolt az Àsyɬŭpon – szúni kiejtésben Ászitlúpon – történt esetről.
– No, nem mondom én, hogy nem fordulhat elő, csak nagyon ritka dolog. Mindenhol akadnak persze magukról megfeledkezett emberek, részegek, vagy éppen akár igazi bűnözők. De nem a mieink szoktak a célpontjaik lenni.
– Amikor Ílna erről mesélt – mondta Ninda –, a szúni hajó kapitányáról beszélt, ahol történt a dolog. A dzserangok nem tudják, hogy a mi hajóinkon nincsen kapitány?
– Nem, nem tudják – felelte Ruara. – Semmit sem hozunk a tudomásukra a társadalmi rendszerünkről.
– Csakugyan, ő is említette ezt a kifejezést. Vagyis nem, kormányzati rendszert mondott.
– Igen, eléggé zavarja a dzserangokat, de valóban nem beszélünk róla nekik. Szúnahaum titkai közül ez az egyik. Várj csak, szerintem Sengarómi lesz a legalkalmasabb, hogy ezt elmagyarázza. – A fiatalasszony fölemelkedett és intett valakinek. – Sengarómi! Idejönnél, kérlek?
Nyomban odajött egy férfi. Fehér köntöse kiemelte bőre mélybarna színét.
– Mit tehetek érted, Ruara?
– Elmondanád Nindának, hogy működik a Testvériség kormányzati rendszere?
– A legnagyobb örömmel. – A férfi őhozzá fordult. – A Testvériségnek semmiféle kormányzati rendszere nincsen.
Barátságosan bólintott, s megfordult, mint aki máris készül elmenni. Ninda elnevette magát.
Sengarómi visszafordult és leült Ruara mellé.
– Hát szóval. Amikor a népünk szétszóródott a Galaxisban, nem lehetett többé közös kormányzatunk, mert a csillagközi kommunikáció akkoriban még túl sok energiát emésztett föl, legalábbis ahhoz képest, amennyi azokon a kicsi hajókon rendelkezésre állt. Egy idő után korlátozták a távolsági beszélgetéseket, viszont amennyit engedélyeztek belőlük, azt családi ügyekre használták, nem hivatalos dolgokra. Mindegyik hajón a kapitány volt a vezető, és kész. Csak egy idő múlva ez már meghaladta egy ember teherbírását. Felosztották a feladatokat. Ma van egy csoport, akik a hajó útvonalát tervezik meg, egy másik felelős a rakományért, hogy olyasmit vegyünk, amit jó áron el lehet adni, egy harmadik az utasokért, és egy ideig volt egy csoport, aminek az volt a neve, hogy szúni-angihut, ez kormányozta a hajó népét. Aztán fokozatosan kivettünk minden feladatot a kezükből, és végül feloszlattuk őket. Ha mondjuk nekem az az ötletem támadna – Sengarómi tisztelettel bólintott a tűz felé –, hogy a Tűz Otthonát helyezzük arrébb tíz ríginnel, arról miért öt-hat ember döntsön? Vagy éppen egy? Döntse el a silgisszónaringi, a hajón élő összes ember együtt. És ha valami olyanról kell dönteni, ami minden hajót és világot érint, akkor ott a Szúnahaum-silgisszónaringi, az összes szúni a Galaxisban, akik mind együtt döntenek.
– Emlékszem erre a szóra – bólintott Ninda. – Rám is mondták, amikor idekerültem.
– Igen, olvastam a hírt. Szerintem elég lett volna az Aulang Laip saját silgisszónaringijét összehívni, egész Szúnahaum inkább csak a nyomaték kedvéért kellett, de hát mindegy, ma már bőven van energiánk a csillagközi beszélgetésekre.
– Nem úgy van az, csillaggyermek – emelte föl az ujját Haurengi. – Aki a Szúnahaum-silgisszónaringit kérte a kislánynak, nemcsak az ő sorsát kívánta tisztázni, hanem egy jogelvet is. Éppen azért állították le a silgisszónaringit, mert az elv már tisztázva volt, csak néhány ember nem ismerte jól a törvényt. De jogelvek lefektetéséhez igenis kell Szúnahaum, mindnyájunk véleménye.
– Értem – bólintott Ninda. – És miért nem mondjuk el a dzserangoknak, hogy működik a kormányzati rendszerünk?
– Nem értenék – felelte Ruara.
– El se hinnék – legyintett Sengarómi. – Mindenkinek az a meggyőződése, hogy a népet kormányozni kell. Valószínűleg már Ősi Földön is ezt sulykolták az emberek fejébe a vezetők és híveik. Csak arról szabad vitatkozni, hogy a jelentkezők közül ki vezesse a világot. Pedig hát a legtöbben egyáltalán nem alkalmasak rá. Ott van például a te szülőbolygód vezetője, Vuird Kíreán. Választási csalással jutott hatalomra, és csalással maradt hatalmon. Szerinted mi következik ebből?
– Hogy csalás nélkül nem sikerült volna neki, tehát volt nála jobb is – vágta rá Ninda.
←nc-5 Mwùɬnaĩt 2 [-23] Azt felelte: az a gyerek, akinek nincs módja gondtalanul játszani, felfedezni a világot, a természetet, az nem gyerek, az kicsi felnőtt. Neki Szindorián soha nem volt erre lehetősége, mert mindig figyelni kellett, nem jönnek-e az ervések. (Sileni: Naplóm Nindával, 44 121. fínirrugan)nc‑5 nc-6 kormányzat [-19] Lehet, hogy azért nem szeretnek minket a dzserang világokon, mert a lelkük mélyén tudják, hogy különbek vagyunk náluk. Akkor rosszul tudják. (Ílgaszaumi, Numird mondásaiból, 62. sómir, 102. singir)nc‑6 nc-7 2-nika [86] Sok világot bejártam, és mindig jól éreztem magam. Kedves emberekkel ismerkedtem, szép helyeket láttam, jó emlékeket gyűjtöttem. S még jobban éreztem magam akkor – amikor aztán hazatértem a hajómra. (Ninda: Életem egy falevélen, 119. sómir)nc‑7→
605865 b\bunyan john\jbun310.zip::jbun310.txt
625599 d\dumas alexandre pere\dcrim10.zip::dcrim10.txt
645504 w\ward grady\mthes10.zip::mthesaur.txt
663362 z\zola emile\ztril10.zip::ztril10.txt
672650 l\lewis meriwether\lcjnl10.zip::lcjnl10.txt
693509 – 99,7%
695663 g\guthrie william\truck10.zip::truck10.txt
734721 m\motley john lothrop\jm85v10.zip::jm85v10.txt
742247 c\clough a h\plivs10.zip::plivs10.txt
747878 b\bunyan john\jbun210.zip::jbun210.txt
805922 w\ward grady\mpron10.zip::cmudict.txt
ph-9 id [-210] Hogy mik azok a dolgok, amiknek örülni szoktam? Bármi lehet a világon. A gyermekeink nevetése, egy jó vacsora, egy jó beszélgetés. Ülni az Onginur partján és nézni a szillilákat. Várni, hogy megcsavarodjon az idő. Vagy amihez kedved van. (Ninda: Életem egy falevélen, 202. sómir)ph‑9 · -185 722 131 szó (694 288+23 706+4137) 5 000 248 betű (4 838 726+161 522) 5 536 830 jel (@536 582) | 681, 68,1%, 408 713 idézet, 13:52 mű 1019 átlag, 134 szórás -25–109 (na-19, ne-4) | 0 címke 0 példányban 0 kategória 0% na-1 |
2141. nap, 335 szó/nap, 2335 betű/nap, 75:27/sómir, 0,98 oldal/nap | 2027.5.23.:1233, 3091 24. 0:57 |
pr Prológus | |||
ELSŐ RÉSZ | |||
A SÖTÉTSÉG MÖGÜL | 250 (36%) | ||
na A HAJÓ | 29 (4%) 1 | ||
nb AZ ŰRBEN | 27 (3%) 30 | ||
nc RECEPTOR | 29 (4%) 57 | ||
nd A GALAXIS | 24 (3%) 86 | ||
ne LIAN, LIAN, LIAN | 24 (3%) 110 | ||
nf SZAISZ | 24 (3%) 134 | ||
ng MENEDÉK | 24 (3%) 158 | ||
nh HAZAÚT | 24 (3%) 182 | ||
ni ABRONCSVILÁG | 22 (3%) 206 | ||
nj LETELEPEDÉS | 23 (3%) 228 | ||
MÁSODIK RÉSZ | |||
HAJNALSUGÁR | 250 (36%) | ||
oa NAMINDAN-DZSÚMI | 30 (4%) 251 | ||
ob HÍRNÉV | 25 (3%) 281 | ||
oc LIMELULLÍ | 24 (3%) 306 | ||
od SAUNIS | 21 (3%) 330 | ||
oe ALAPPONT | 22 (3%) 351 | ||
of SẄTỲM ŮY DÅI ÁP | 26 (3%) 373 | ||
og SZINDORIA | 24 (3%) 399 | ||
oh A KISLÁNY | 24 (3%) 423 | ||
oi JANNÍHAUM | 25 (3%) 447 | ||
oj TANÍTÓ | 29 (4%) 472 | ||
HARMADIK RÉSZ | |||
AZ ÚJ FÉNY | 180 (26%) | ||
pa HINNULDUD | 22 (3%) 501 | ||
pb SUGÁRGÁT | 27 (3%) 523 | ||
pc HANGILAORAN | 25 (3%) 550 | ||
pd AZ ELSŐ SZÍAN | 25 (3%) 575 | ||
pe SINNÍ | 22 (3%) 600 | ||
pf AUSTA VAIRȲNTA KYVOMAS | 27 (3%) 622 | ||
pg ILGÁ | 24 (3%) 649 | ||
ph HIMSÚNI | 8 (1%) 673 |