„Milyen sok apa van, aki szeretne a gyerekével lenni, de nem teheti – és milyen sok apa van, aki lehetne a gyerekével, de nem akar.”
Ninda: A fény lúmái, 1231.
Ḱaŷndïm
60. èkaĩ 13.
a fehér órája
A régi mondás szerint Ḱaŷndïm évente tizenkét hónapig szürke, kettőig rózsaszínű. A főváros szerelmesei mindig ráfelelték erre a mondásra, hogy azt a szürkét azért nem szabad egészen szó szerint venni, de hogy két hónapig rózsaszínű, az biztos. Èkaĩ és tavÿṙtâ hónapban, esetleg még dõỳm elején is egy ideig virágban állnak a fő sugárutakat szegélyező kỹolfák.
Vỳḩaůteń doktor imádta a fővárost, tehát a virágzó kỹolfák színét és illatát is. A hozzáértők egy szirom színéből megmondták, hogy melyik negyedből való – ő beérte azzal, hogy élvezettel sétál végig családja kíséretében a Dẘkaṙù sugárúton, gyönyörködve az illatban és a színorgiában. Mert a fák tövében álló virágládákban kéken pompázott a sýsen, lilán az áâtewṙ, pirosan a dëlvÿ, sárgán az ôrsů, aranybarnán a dïmeròp.
Így volt ez minden tavasszal, amióta csak megvoltak a fasorok, azaz persze azok öregebbek voltak nála.
A séta most a Lõòmseṙ parknál ért véget, ahol egy fiatalember szónokolt a jelenlevőknek. A diktatúra bukása óta jelentősen megritkultak az ilyen rendezvények, de azért maradt belőlük szép számmal. Legtöbbször ÀLAN-osok szónokoltak. A szélsőségesek jobban szerették a tévét, a Ḱïyṙeàn-pártiak pedig leginkább sértődött hallgatásba burkolóztak.
– Van egy álmom – jelentette be a fiatalember. Vỳḩaůteńék megálltak a tér szélén és hallgatták. – Elképzelem, amint Nìïndà ellátogat hozzánk, és ránk mosolyog. Látszólag nem egy különlegesség, ugye? Most már bármikor átszáll egy errefelé tartó hajóra és jön, ha úgy tartja kedve. A dolog komplikált része ma már nem az, hogy idejöjjön. Hanem hogy mosolyogjon! Hogy azt mondhassa: „Igen, látom, hogy volt értelme mindannak, amit az ÀLAN csinált.” Hiszen ő következetesen tagadja, hogy ő tett volna bármit. – A nyurga, szőke sörényű fiatalember hosszú lépteivel fel s alá sétált a színpadon. – S hogy miért lenne gond azzal, hogy Nìïndà mosolyogjon? Mert őt nem érdekli, hogy a zsarnokság megbukott, hogy Ḱïyṙeàn nem ül a nyakunkon többé. Ez neki lényegtelen. Elmondta százszor is: őt az érdekli, hogy az emberek hogyan élnek. És nem azért nem tudna mosolyogni, mert még mindig szegények vagyunk, ő is tudja, hogy egy ennyire tönkrement országot ilyen gyorsan nem lehet felvirágoztatni. Hanem mert még mindig mi vagyunk a sỳÿndoṙok, a spirálkar egyik leggyanakvóbb, legellenségesebb, legbarátságtalanabb népe. – Fölemelte mindkét kezét, csillapító mozdulatot tett. – Igen, tudom, mit gondoltok most. Te barátságos vagy másokkal, te is, te is, te is ott hátul. Aha! De minden egyes hozzánk hasonlóan nyílt gondolkodású, elfogadó és befogadó szellemű emberre száz esik, aki nem ilyen. Mondjak példákat? Készséggel. Egy barátom, szintén egyetemista fiú ellátogatott egy kisvárosba a Mũnerśõnt vidékén, és betért valahová egy pohár üdítőre. Néhány helybeli is lézengett a helyiségben, idősebb emberek, elég bizalmatlanul méregették, aztán megkérdezték, honnan jött. Látom, sejtitek a folytatást. Megmondta, hogy Ḱaŷndïmban egyetemre jár. Még gyanakvóbbak lettek, és megkérdezték, hogy az ÀLAN embere-e. Megmondta az igazat, hogy tagja a mozgalomnak. No, erre aztán nyíltan ellenségesek lettek, fel is szólították, hogy távozzon, de persze nagyon óvatosan fogalmaztak, hiszen ott keringett a Testvériség egyik robotja. Anélkül talán meg is verik! Ami köznapi szavakban annyit tesz, hogy ha a Testvériség robotjai egyszer majd nem lesznek ott mindenütt, akkor minden rosszra el lehetünk készülve. Egy másik eset, ami egy teljesen más problémát tár fel. Ennek a szenvedő hőse egy idős ember, nyugdíjas, aki rokonlátogatóba utazott egy vidéki naprendszerből egy másik vidéki naprendszerbe. Csakhogy baleset érte, megvágta a kezét. Bement vele a legközelebbi kórházba. Ott egy asszisztens fogadta, aki rá se nézett a kezére, csak odanyújtotta neki az ujjlenyomat-olvasót, köszönés nélkül, s csak aztán szólalt meg, de üvöltve, hogy mit képzel maga, hogy másik világról érkezik és majd ingyen ellátják! A beteg próbált szólni, hogy ő nem kérte ingyen, tudja a törvényt, de az asszisztens csak ordítozott és kizavarta. Hát megint a Testvériség robotjai oldották meg a problémát, a kifelé tartó beteget már a kapuban megállították és visszakísérték a rendfenntartók, akik hívtak egy orvost, hogy lássa el a beteget, az asszisztenst pedig letartóztatták, kötelező segítségnyújtás megtagadásáért legalább egy évre számíthat. – A szónok testtartást, hangsúlyt váltott. – Mi a különbség a két eset között? Az egyik politikai indíttatású, a másik nem. És mi a hasonlóság? Mindkettő a türelmetlenségről szól, és társadalmunk szétforgácsolódásáról, hogy csoportokra osztjuk az embereket pártszimpátia vagy lakóhely szerint, és aki nem tartozik a csoportunkba, azt türelmetlenül, ellenségesen fogadjuk, elutasítjuk. Hát Nìïndàtól nem ezt tanultuk, barátaim. Nìïndà magát a sỳÿndoṙ népet sem sorolja a saját csoportjába, sũùnỹnak tekinti magát, mégis eljött közénk és elhozta a szabadságot! Azaz miket is beszélek Nìïndà saját csoportjáról, hát gondolkodott ő csoportokban valaha?!
Az emberek egyetértően bólogattak. Vỳḩaůteńék a tér szélén állva hallgatták a szónokot, de Dẁnśy egyszer csak gondolt egyet, odament és fölsietett a színpadra.
– Bocsánat… én csak erre jártam…
Nem tudta folytatni, félbeszakította a mennydörgő taps és éljenzés, a nevét és Nindáét kiabálták – felismerték mint Ninda barátját.
– Köszönöm, én is örülök nektek. Szóval azt szeretném mondani, hogy létrehoztunk egy kis csoportot, aminek a neve ÃÀsevwỹnt Nìïndà Ùnîs. Az a célunk, hogy segítsünk csökkenteni az emberekben meglevő sokféle eredetű és sokféle irányú gyűlöletet. Ebben a csoportban – természetesen örömmel fogadunk bárkit, aki részt venne a munkánkban, de most nem erről szeretnék beszélni –, bár még egészen új, sokat gondolkodunk és beszélgetünk arról az érzelemről, ami ellen küzdünk, de arra jutottunk, hogy az nem a gyűlölet. Hanem a közöny. A közöny a nyitja ezeknek a történeteknek is, amikről ez a fiú beszélt. Az embereket nem érdekli, hogy mi van a másik emberrel, mi a problémája. Ebből fakad, hogy a kórházban keresnek egy szabályt, ami alapján el lehet zavarni a beteget, mert – Dẁnśy fölemelte a hangját – akkor nem kell vele foglalkozni! Amiben az az igazán sajátos, hogy ennek az asszisztensnek nem lett volna dolga ellátni a beteget. Ő nagyjából csak az eszközöket adogatja, vagy még azt sem. De bizonyára ti is megfigyeltétek már, milyen sok embernek célja, hogy ne történjen semmi. Miért ne? Csak! Nem az a szempont, hogy neki magának ne kelljen dolgoznia, bár persze ő sem akar, de azt akarja, hogy más se dolgozzon. Számukra rossz hír, hogy a kormány elkezdte felszámolni a látszatmunkahelyeket, és már tízezrek kerültek utcára, mert nem végeztek valódi munkát. A csoportunk egyik célja kimutatni, hogy mindennek hátterében az egyik leggyilkosabb emberi magatartás, a közöny áll.
←ojt [-1018] TANÍTÓTANÍTÓ oj-1 szónoklat [-24] Milyen sok apa van, aki szeretne a gyerekével lenni, de nem teheti – és milyen sok apa van, aki lehetne a gyerekével, de nem akar. (Ninda: A fény lúmái, 1231.) :: Sỳÿndoṙeìa, Ḱaŷndïm, 60. èkaĩ 13., a fehér órájaoj‑1 oj-2 negyedik dír [-23] A Hílafun-tó nem küzd meg a Szesszi vizével. Csak engedi magán átfolyni. Tedd ezt mindennel, amivel nem tudsz megküzdeni. (Lí-Nindaran: Az Első Szían, 204. sómir) :: Szúnahaum, Dzsarrur-Hangaki, 43 669. muhat algillíszan, 560oj‑2→
605865 b\bunyan john\jbun310.zip::jbun310.txt
625599 d\dumas alexandre pere\dcrim10.zip::dcrim10.txt
645504 w\ward grady\mthes10.zip::mthesaur.txt
663362 z\zola emile\ztril10.zip::ztril10.txt
672650 l\lewis meriwether\lcjnl10.zip::lcjnl10.txt
693509 – 99,7%
695663 g\guthrie william\truck10.zip::truck10.txt
734721 m\motley john lothrop\jm85v10.zip::jm85v10.txt
742247 c\clough a h\plivs10.zip::plivs10.txt
747878 b\bunyan john\jbun210.zip::jbun210.txt
805922 w\ward grady\mpron10.zip::cmudict.txt
ph-9 id [-186] Hogy mik azok a dolgok, amiknek örülni szoktam? Bármi lehet a világon. A gyermekeink nevetése, egy jó vacsora, egy jó beszélgetés. Ülni az Onginur partján és nézni a szillilákat. Várni, hogy megcsavarodjon az idő. Vagy amihez kedved van. (Ninda: Életem egy falevélen, 202. sómir)ph‑9 · -161 722 155 szó (694 312+23 706+4137) 5 000 424 betű (4 838 902+161 522) 5 537 006 jel (@536 582) | 681, 68,1%, 408 713 idézet, 13:52 mű 1019 átlag, 134 szórás -25–109 (na-19, ne-4) | 0 címke 0 példányban 0 kategória 0% na-1 |
2142. nap, 335 szó/nap, 2334 betű/nap, 75:29/sómir, 0,98 oldal/nap | 2027.5.24.:430, 3091 24. 9:43 |
pr Prológus | |||
ELSŐ RÉSZ | |||
A SÖTÉTSÉG MÖGÜL | 250 (36%) | ||
na A HAJÓ | 29 (4%) 1 | ||
nb AZ ŰRBEN | 27 (3%) 30 | ||
nc RECEPTOR | 29 (4%) 57 | ||
nd A GALAXIS | 24 (3%) 86 | ||
ne LIAN, LIAN, LIAN | 24 (3%) 110 | ||
nf SZAISZ | 24 (3%) 134 | ||
ng MENEDÉK | 24 (3%) 158 | ||
nh HAZAÚT | 24 (3%) 182 | ||
ni ABRONCSVILÁG | 22 (3%) 206 | ||
nj LETELEPEDÉS | 23 (3%) 228 | ||
MÁSODIK RÉSZ | |||
HAJNALSUGÁR | 250 (36%) | ||
oa NAMINDAN-DZSÚMI | 30 (4%) 251 | ||
ob HÍRNÉV | 25 (3%) 281 | ||
oc LIMELULLÍ | 24 (3%) 306 | ||
od SAUNIS | 21 (3%) 330 | ||
oe ALAPPONT | 22 (3%) 351 | ||
of SẄTỲM ŮY DÅI ÁP | 26 (3%) 373 | ||
og SZINDORIA | 24 (3%) 399 | ||
oh A KISLÁNY | 24 (3%) 423 | ||
oi JANNÍHAUM | 25 (3%) 447 | ||
oj TANÍTÓ | 29 (4%) 472 | ||
HARMADIK RÉSZ | |||
AZ ÚJ FÉNY | 180 (26%) | ||
pa HINNULDUD | 22 (3%) 501 | ||
pb SUGÁRGÁT | 27 (3%) 523 | ||
pc HANGILAORAN | 25 (3%) 550 | ||
pd AZ ELSŐ SZÍAN | 25 (3%) 575 | ||
pe SINNÍ | 22 (3%) 600 | ||
pf AUSTA VAIRȲNTA KYVOMAS | 27 (3%) 622 | ||
pg ILGÁ | 24 (3%) 649 | ||
ph HIMSÚNI | 8 (1%) 673 |