„A semmiből jöttem és nem tartoztam sehová, senkihez. Nem voltak gyökereim, hát növesztenem kellett magamnak.”
Ninda: Életem egy falevélen,
63. sómir
63. sómir
Ḱaŷndïm
62. lẙaikś 52.
a fehér órája
Vỳḩaůteń vidám nevetése betöltötte a termet, az emberek meglepetten elhallgattak.
– Elnézést – törölgette könnyeit a miniszterelnök. – Csak… csak idejött az asszisztensem, és amilyen komoly arccal tudatta, hogy Ninda egy államelnökkel tárgyal a munkanélküliségről… eszembe jutott, hogy reagáltam volna erre azelőtt… tudják, a Ḱïyṙeàn-időkben.
A derültség szétömlött a teremben. Persze hogy tudták, mesélt róla a tévében, nem is egyszer. Vỳḩaůteń népszerűségének két fő oka közül az egyik az volt, hogy nyíltan, szépítés nélkül beszélt a diktatúra idején viselt dolgairól, akkori hozzáállásáról és az államhatalom cselekményeiről mindenféle téren, még az államtitkot sem tartotta tiszteletben – el is hangzottak olyan vélemények, hogy ezt nem kellene, de eljárást nem mertek indítani ellene, akkor sem, amikor a Ḱïyṙeàn-rezsim nagyon sok titkáról olyan rendelkezést hozott, hogy nem azok többé. A másik ok természetesen a barátság, ami Nindához fűzte, akit Sỳÿndoṙeìán változatlanul ugyanaz a dicsfény övezett, bár nyilvános arcképe nem maradt, sem az utcákon, sem középületekben, de a legtöbb családban őriztek egyet-kettőt, többnyire a nappaliban volt a falon, mint egy családtagé. Mindenhol, mindenben hivatkozási alap volt, idézték a mondásait, immár nemcsak a tévés beszélgetésekből, hanem Az Első Szíanból is. S egy olyan fogadáson, mint ez, ahol a politikai, tudományos és gazdasági élet fontos szereplői gyűltek össze, igen gyakran elhangzott a neve.
Nem vezetett nyílegyenes út az elnökkel való tárgyaláshoz.
– Ezt nem gondolja komolyan – ráncolta a homlokát az ügyintéző, Dulpel Karan Szalvaki, egy tekintélyes külsejű, szigorú tekintetű, idősebb úr, akinek ezüstös hajkoszorú övezte magas homlokát.
– Dehogynem – felelte a kamaszkorból alig kinőtt Ríneszi a szúnik tipikus lezser módján, akiknek az arrogancia annyira magától értetődő, ha a dzserang tárgyalófelek ellentmondanak, hogy már észre sem veszik. – És örülnénk, ha nem várakoztatná őt fölöslegesen.
– Ön nem értett meg engem, fiatalember. Elemi biztonsági követelményeket sértenénk meg, ha hagynánk, hogy az elnök az utcán sétálgasson, biztosítás nélkül. Itt a palotában készséggel fogadja, megtiszteltetésnek veszi.
A fiú lebiggyesztette az ajkát.
– Szép kis közbiztonság lehet maguknál. Hát menjenek vele testőrök meg robotok, felőlem a zöld hátú hambaruki is, akit csak akarnak. De micsoda dolog eljátszani a szoszthen-fhaurgát éppen Nindával, akiről aztán nagyon jól tudhatják, hogy mire tartja ezt?!
A diplomata minden erejével fékezte magát. Jól tudta, mi forog kockán. Ez a kölyök egykettőre rászabadítja az esszidzsinnát és konfliktust robbant ki a Testvériséggel.
– Rendben. Kérhetek egy kis türelmet?
– Még mennyit? Ninda ott ül a gyümölcspiacon és várja az elnököt. Ha az elnök éppen eszik vagy alszik, hát mondja azt, már eddig is mondhatták volna, de van rá egy palanom, hogy Ninda éppen a maguk országának valami fontos problémáját akarja megoldani. Komolyan azzal akar bekerülni a tévéhírekbe, hogy várakoztatja?
Az artkolveni már leírt közben egy üzenetet, s a szúni szavai közben jelzett a készüléke. Lakve Szonan Talveklu, az elnök első titkára.
– Mi folyik ott, Karan, mi ez a hülyeség?!
A diplomata persze úgy vette föl, hogy a másik vonal mikrofonját kikapcsolta.
– Erre nem érünk rá, Szonan, az elnöknek most azonnal ki kell mennie a gyümölcspiacra. Küldjön vele akármilyen erőket, de legyen ott, amilyen gyorsan csak tud!
– Mert ha nem?
– Ember! Nem érti, hogy Ninda várja?!
Nem sokkal később egyszerre két légikocsi ereszkedett le Henki asztala elé, két másik mögéje. Az ajtók feltárultak, és mindegyik kocsiban megjelent egy csomó fegyveres. Ninda és a riadt gyümölcsárus még meg sem pillanthatta őket, amikor az Uori már akcióba lépett, közvetlenül Ninda fölött állva kúp alakú térfüggönyt bocsátott ki kettejük fölé, és piros fénynyalábot lövellt mindegyik fegyveresre, figyelmeztetésül. És ugyanakkor megszólalt egy hang a levegőből. Erőteljes, harsány férfihang.
– Azonnal távolítsák el a fegyvereket Ninda közeléből!
– Itt az Artkolveni Elnöki Testőrség parancsnoka beszél – kezdte egy másik hang, de az első belefojtotta a szót.
– Az sem érdekel, ha maga a Galaxis beszél ott! Öt ütést várok, aztán nem felelek a következményekért. Öt! Négy! Három! Kettő!
Amikor a hármat kimondta, a légikocsik könnyed libbenéssel eltűntek a távolban.
– Úgy. Most már beszélhetünk, csak ne jöjjenek vissza. Hilerszut Ronkagit Aurvani Dzsergan Szászuni nímud, dzsarrinan-fódir, Személyes Biztonsági Főparancsnokság, Dáharaup Szillalgi, Szúnahaum Testvériség. Nevezze meg magát és adjon magyarázatot eljárására.
– Akvol Paratan Denszivat őrnagy vezérnök vagyok – felelte dühösen a másik hang –, az Artkolveni Elnöki Testőrség parancsnoka, és az a feladatom, hogy az elnök úr biztonságára ügyeljek. Miután az elnök úr hirtelen közölte, hogy a helyszínre érkezik, a szokásos protokollal biztosítottam a biztonságát. Azaz csak megpróbáltam. Miután ön gyakorlatilag háborús fenyegetést helyezett kilátásba, erőimet eltávolítottam a helyszínről, és az elnök úr látogatását természetesen annuláltam.
A szúni gúnyos nevetése végigzengett a piac fölött.
– A biztonságát? Mitől? Én három naprendszerrel távolabb vagyok, talán azért nem veszem észre a veszélyt. Mert ott csak egy kislányt látok, mellette egy asszonyt, távolabb más árusokat, vásárlókat, járókelőket. Mitől akarja „biztosítani”?! – csattant föl. – Azt hiszi, hogy agyoncsapják gyümölccsel?!
– Itt Empan Szanszi Hardorun államelnök beszél – szólalt meg egy harmadik férfihang. – Kérem, nímud úr, ne erről a lépésről ítélje meg kormányzatunkat. Az őrnagy úr nem gondolta át, hogy mit cselekszik, velem egyáltalán nem egyeztetett, igaz, nem is jutott volna ideje rá. Hogyan tudnánk elsimítani a dolgot?
– Nagyon egyszerűen, Empan – szólt Ninda a suagjába, ami rögtön kihangosította. – Én idehívtalak téged beszélgetni. Hát gyere ide és beszélgessünk. Ezeket a marcona hadfiakat meg küldd haza. Tényleg nem foglak agyoncsapni gyümölccsel.
– Máris ott vagyok.
Ez a konfliktus volt a másik ok, ami megnevettette Vỳḩaůteńt több tucat naprendszerrel távolabb.
– Ostobák! Ó, de jó, hogy nem vagyok már diplomata, nyíltan kimondhatom. Ostoba, gondolkodásra képtelen harci robotok. Ne vegyék magukra, akik önök közül egyenruhát viselnek, de azt gondolom, hogy ha egy katona ostoba, az rosszabb ezer ostoba civilnél.
Ãmeḩŷ őrnagy is nevetett.
– De még rosszabb, ha egy parancsnok ostoba, Vỳḩaůteń úr. Akkor az alárendeltjeinek is ostobaságokat kell végrehajtaniuk, akár felérik ésszel, akár nem. A legrosszabb az, amikor az alárendelt tudja, hogy a parancs ostobaság, és hogy mit kellene helyette tenni – csak hát ugye a parancs az parancs. Sajnos voltam ilyen alárendelt, nem is egyszer. Katonai bíróság előtt is álltam. Csak remélhető, az ottaniak érdekében, hogy az az elnök rájön, mi a teendője: azonnal menesztenie kell azt a parancsnokot, mielőtt még több bajt csinál.
– Ennél már nem csinálhat nagyobbat – szólt közbe Ẁnaṙët százados. – A Testvériség türelmén és Nìïndà csodálatra méltó jellemén múlt, hogy nem fulladt kudarcba az a segítő program, amit Nìïndà kigondolt, sőt nem hagyták őket faképnél, mint minket ötvenhétben.
←pf-20 gyümölcsárus [-22] Endravé tanulmánya szerint húsz oka van, hogy miért kell Az Első Szíant a metafizikai gondolkodás korszakalkotó művének tekintenünk. (Angrolími: A fhangífilozófia Ninda gondolkodásának tükrében, 26.) :: Artkolven, Ílaraut Hallilgómi, 43 707. higit karisszinan, 711pf‑20 pf-21 konfliktus [-9] A semmiből jöttem és nem tartoztam sehová, senkihez. Nem voltak gyökereim, hát növesztenem kellett magamnak. (Ninda: Életem egy falevélen, 63. sómir) :: Sỳÿndoṙeìa, Ḱaŷndïm, 62. lẙaikś 52., a fehér órájapf‑21 pf-22 elnök [-20] Segíts a bajbajutottnak: úgy, ahogy te elképzeled, ne pedig úgy, ahogy neki hasznos volna. Akkor továbbra is bajban lesz, te pedig széttárhatod a kezedet, hogy de hiszen segítettél, és megsértődhetsz. Így legközelebb nem kell segíteni. (Lí-Nindaran: Gondolatok, 895. sómir) :: Artkolven, Ílaraut Hallilgómi, 43 707. higit karisszinan, 730pf‑22→
ph-10 id [-1020] () :: , , , ph‑10 ·· -997 722 347 szó (694 504+23 706+4137) 5 001 676 betű (4 840 154+161 522) 5 538 304 jel (@536 628) | 682, 68,2%, 409 713 idézet, 13:52 mű 1020 átlag, 131 szórás -23–108 (na-7, ne-4) | 0 címke 0 példányban 0 kategória 0% na-1 |
2143. nap, 335 szó/nap, 2333 betű/nap, 75:24/sómir, 0,98 oldal/nap | 2027.5.21.:71, 3086 25. 2:58 |
pr Prológus | |||
ELSŐ RÉSZ | |||
A SÖTÉTSÉG MÖGÜL | 250 (36%) | ||
na A HAJÓ | 29 (4%) 1 | ||
nb AZ ŰRBEN | 27 (3%) 30 | ||
nc RECEPTOR | 29 (4%) 57 | ||
nd A GALAXIS | 24 (3%) 86 | ||
ne LIAN, LIAN, LIAN | 24 (3%) 110 | ||
nf SZAISZ | 24 (3%) 134 | ||
ng MENEDÉK | 24 (3%) 158 | ||
nh HAZAÚT | 24 (3%) 182 | ||
ni ABRONCSVILÁG | 22 (3%) 206 | ||
nj LETELEPEDÉS | 23 (3%) 228 | ||
MÁSODIK RÉSZ | |||
HAJNALSUGÁR | 250 (36%) | ||
oa NAMINDAN-DZSÚMI | 30 (4%) 251 | ||
ob HÍRNÉV | 25 (3%) 281 | ||
oc LIMELULLÍ | 24 (3%) 306 | ||
od SAUNIS | 21 (3%) 330 | ||
oe ALAPPONT | 22 (3%) 351 | ||
of SẄTỲM ŮY DÅI ÁP | 26 (3%) 373 | ||
og SZINDORIA | 24 (3%) 399 | ||
oh A KISLÁNY | 24 (3%) 423 | ||
oi JANNÍHAUM | 25 (3%) 447 | ||
oj TANÍTÓ | 29 (4%) 472 | ||
HARMADIK RÉSZ | |||
AZ ÚJ FÉNY | 181 (26%) | ||
pa HINNULDUD | 22 (3%) 501 | ||
pb SUGÁRGÁT | 27 (3%) 523 | ||
pc HANGILAORAN | 25 (3%) 550 | ||
pd AZ ELSŐ SZÍAN | 25 (3%) 575 | ||
pe SINNÍ | 22 (3%) 600 | ||
pf AUSTA VAIRȲNTA KYVOMAS | 27 (3%) 622 | ||
pg ILGÁ | 24 (3%) 649 | ||
ph HIMSÚNI | 9 (1%) 673 |