„Az utánunk jövők feltehetik a kérdést: ha a csoportot három receptor alapította, miért beszélnek örökké csak Nindáról? A választ nem a szindoriai Ninda-kultuszban kell keresni, arra megfelelt volna nekik bárki, akit csodálhatnak. Hanem Ninda egyéniségében.”
Aini: Ninda mint köznapi ember,
14.
14.
Szágain-Szissunut
43 619. szahut féninnulgan
790
Szágain városa a nappali övezetben, a Dzsemmir-híran dzsisszá oldali lejtőjének lábánál épült, ahol a Raurámi vize leereszkedik a hegyoldalon és elindul a Raurámi-Fógun vidéken, hogy aztán rögtön két ágra váljon, egy nagyobbacska szigetet, Szissunutot fogva közre. A sziget felső végére vezető két hidacska csak száz ríginre volt Szágain szélső házaitól. A szágainiak többsége, sokan az Aulang Laipról és mások is eljöttek a szigeten fölállított sáhaddif-haurímúba, a széles, magas henger alakú sátorba, aminek kívül fehér volt a fala, belül viszont fekete.
– Hinahaórant idefönt mindig haurímú alatt tartunk – magyarázta Ángsauri, aki csak egy derki óta tudott az egészről, de volt ideje csodaszép frizurát csináltatni, amit apró, szikrázó ékkövek koszorúja díszített. Ninda eltűnődött rajta, hogy minek, amikor úgyis a fejére fogja borítani a fekete fahuddancsuklyát. – Lent a Hideg-peremvidéken négy fal között, meg persze a hajókon is. Ott le lehet sötétíteni. De itt a Hemmi-róguní közepén már sátorban tartjuk, hogy sötét lehessen, de mégse szobában legyünk. Tudsz mindent, sáhaddihatun?
– Persze – kezdte mondani Ninda, de Ángsauri lélegzetvételnyi szünet nélkül folytatta.
– Ja, csillagpor vagyok, persze hogy tudsz mindent. Ha hiperatommotort kellene építened, egy derki múlva ahhoz is értenél. Elolvasnál róla egy könyvet és kész.
– Azt azért nem hiszem – nevetett Ninda. – Történetesen fogalmam sincs, mi az.
– Hát az hajtja a hajókat a hipertéren át.
Ninda a suagjára pillantott. Hétszázkilencven.
– Utolsó limli – mondta.
– Indulj, sáhaddihatun – felelte Ángsauri. – A Sínisuál fénye világítsa meg utadat.
Ninda visszasétált az öltözősátorhoz, ami mellett Hait és Ámmaít már várt rá, egy kisebb társasággal beszélgettek.
– Készüljünk. Utolsó limli.
Az emberek a homlokukra tették a kezüket, ők viszonozták és bementek az öltözősátorba.
– Ezek a tiéitek – mutatott Ninda a két sáhaddahum feliratú dobozra. – Vegyétek fel a fahuddant.
– Olyan érzésem van, mint a főiskolai felvételi vizsga előtt – sóhajtotta Hait.
Ninda rámosolygott.
– Nincs rossz válasz. Nem lehet hibázni.
– Igen, sien… tudom.
Ninda leakasztotta a nyakából a haundáját, kibújt a köntöséből és felvette a fekete fahuddant, a fekete sarut, a sárga szegélyes fekete sapkát, aztán átvetette a mellén a sárga szalagot, s végül visszavette a haundáját. Ritka, hogy a sáhaddihatunnak már van haundája, hiszen a legtöbbjük gyerek – de ha van neki, akkor föl kell tennie. Közben a felnőttek is átöltöztek. Ninda kritikus szemmel végigpillantott a megjelenésükön, és bólintott.
– Jól van, indulhatunk.
Megállt a doboz fölött, szeretettel rámosolygott a kis arany hengerre, és kiemelte.
– A Sínisuál fénye.
Ahogy kiléptek az öltözősátorból, az emberek már ott álltak, kétfelől. Ninda tett néhány lépést, aztán az ég felé emelte a kis hengert.
– Ja Sínisuálí – mondta –, ja ászan hauhpargí dzsúlun! Haurímúni síharut fillaup tihan íld háharaun!
Az emberek egyetértőn mosolyogtak, bár a legtöbben nem is értették az ősi nyelvet, de Ninda le is fordította.
– Ó, Sínisuál, világunk védelmezője! Ez a kis henger ragyogásod jelképe legyen az ünnepi sátorban!
Beléptek a sátorba, ahol csak pár ríginre volt a Tűz Otthona – a sátrat természetesen eköré építették –, mellette ott lépkedett az Őrző, s ott várakoztak a Csillagok. Semmi sem ugyanúgy volt, mint amikor Ninda állt a sáhaddif elé – más volt a helyszín, más a rendezés –, de a lényeg mégis ugyanaz volt. Az Érahaung-szandzsé süvegét most is Angrolími viselte, Ninda maga kérte fel a feladatra, és hozta magával a társait is. A baungát nem Arvaszind szólaltatta meg, hanem az Aulang Laip másik dobosa, Óruhongi.
– A Sínisuál fénye köszönti a Felhő Csillagainak fényét – mondta Ninda hangosan. – Hait és Ámmaít sáhaddahum köszönti Szágain-Szissunut sáhaddifját.
– A Felhő Csillagainak fénye köszönti a Sínisuál fényét – felelte az Érahaung-szandzsé. – Szágain-Szissunut sáhaddifja köszönti Hait és Ámmaít sáhaddahumot és Ninda sáhaddihatunt.
Nem Aulang Laip sáhaddifja, természetesen, bár ezek az emberek ott élnek, legutóbb ott látták el a sáhaddif tisztét, és bizonyára legközelebb is ott fogják. De a testület tagjai nem emberek, hanem a Felhő Csillagai. Mindegy, hogy ki személyesíti meg őket, annak a helynek a nevét használják, ahol éppen vannak.
Rongami hozta az asztalkát, Szinensi és Ángsauri a két széket. A sáhaddahumok helyet foglaltak.
– A Felhő Csillagainak képviseletében jöttünk el hozzátok – kezdte az Érahaung-szandzsé. – Azért küldtek minket, hogy vizsgáljuk meg, hová helyezzünk benneteket a Sínisuál alatt. Mindannyian egy-egy csillag nevét vettük fel erre az időre. Én vagyok az Érahaung-szandzsé.
Szó szerint azt mondta, amit őneki, állapította meg Ninda, csak a többes szám különbözik. A többiek is elmondták csillagnevüket. Ninda már valamennyiüket ismerte valódi nevéről is. Az Érahaung-szandzsé elmondta a lieháknak való kis ismertető szöveget is, aztán Nindára pillantott, aki odalépett az asztalkához, amin a henger feküdt.
– De mielőtt ezt megkezdjük, bocsássuk ki a Sínisuál fényét, hogy megvilágítsa elménket.
Az arany kör most is éppen olyan lenyűgöző volt, mint első látásra. Akik már sokszor látták, azt mondták, megunhatatlan.
– A Sínisuál fénye – mondta Ninda.
– A Sínisuál fénye – felelte a janníhaum.
Az Érahaung-szandzsé megkérdezte, melyikük kívánja kezdeni. Hait és Ámmaít egymásra nézett.
– A sorrendnek semmi jelentősége. Csak a sáhaddif egyszerre egy emberrel foglalkozhat.
Hait félénken fölemelte a kezét.
– Köszönöm, sáhaddahum. Akkor hát halljuk azokat a szavakat.
– Család – mondta a Dzsóningar-szími.
– Otthon – felelte Hait.
– Hajó.
– Utazás.
– Űr.
– Hideg.
– Világ.
– Mező.
– Sivatag.
– Szindoria.
– Tánc.
– Színpad.
– Szúnahaum.
– Felfedezés.
– Törvény.
– Bíróság.
– Sínisuál.
– Fény.
– Otthon.
– Gyerekek.
– Szindoria.
– Szüleim.
– Zene.
– Taps.
– Csillag.
– Éjszaka.
– Janníhaum.
– Tűz.
– Repülés.
– Utazás.
– Köszönjük, sáhaddahum – mondta az Érahaung-szandzsé, és elmondta a tudnivalókat a haukihaóranról is, mialatt a gyerekek elrendezték az állványokat.
A kis szertartás alatt Ninda nem csak azt csinálta, ami sáhaddihatunként kötelessége volt. Szinensi sem, aki mint sáhaddif-hilganil hozta-vitte a tárgyakat a sok tízezer éves szokásnak megfelelően. De eközben Lýŷvel – aki a sátortól nem messze a környékbeli legkisebbeket szórakoztatta mint aranyos, bolyhos állatka – feltérképezték Hait és a Csillagok elméjének működését. Hogyan dönti el a soron következő Csillag, melyik szót válassza? Milyen asszociációs láncot indít ez el Hait elméjében? Mire következtetnek a válaszból a Csillagok?
– Az ivutok háromszázezer éve állnak kapcsolatban az emberekkel – mondta nemrég Lýŷ. – Azóta kutatjuk az elméket; mint telepatikus fajnak ez első számú időtöltésünk. De egy receptor segítségével egészen más következtetéseket tudunk levonni. S most, hogy egyszerre két receptor van jelen…
– Én nem vagyok receptor – jelezte Szinensi elméje.
– De, az vagy. Csak másféle. A te elméd nem tud önállóan dolgozni a telepatikus rétegben. De már sokat fejlődtél. Amikor Szindorián az Aulang Laip fedélzetén jártam, nem érzékeltelek, mert még a szubkognitív emissziód sem tért el a szokványostól. A kirik intenzív mentális mezőjére azonban reagáltál, s mivel ott volt Ninda is, fel tudtátok deríteni a történteket és megkezdődhetett a tanulásod. Ma Szúnahaum felszínén bárhol érzékelem az elmédet, így már meg tudnám veled csinálni azt is, amit Nindával az Aulang Laip szindoriai indulása előtt, hogy a hullámait összekapcsoltam a hajó kommunikációs rendszerével, így a hajó burkolatán keresztül is éreztük egymást, amíg planetáris távolságban voltunk.
– És a hipertér?
– Nem tudom, hogy emberi elme képes-e önállóan kommunikálni a hipertéren át. Eddig egyik receptor sem volt rá képes, de Arkasen öreg volt már, nem tudott tanulni, ti hárman pedig fiatalok vagytok még, rólatok nem tudjuk. Talán majd kiderül.
←nj-13 Szív szútra [-14] A mi Galaxisunk csak egy a milliárdnyi közül. A Világegyetem még a Galaxishoz képest is felfoghatatlanul óriási. És ha az egész Világegyetem egy csillogó gömbben van, amivel egy még annál is felfoghatatlanul óriásibb világban egy kismacska játszik? (Ninda: A fény lúmái, 264.) :: Szúnahaum, Síní-Gannaur, 43 619. szahut féninnulgan, 370nj‑13 nj-14 sáhaddif [85] Az utánunk jövők feltehetik a kérdést: ha a csoportot három receptor alapította, miért beszélnek örökké csak Nindáról? A választ nem a szindoriai Ninda-kultuszban kell keresni, arra megfelelt volna nekik bárki, akit csodálhatnak. Hanem Ninda egyéniségében. (Aini: Ninda mint köznapi ember, 14.) :: Szúnahaum, Szágain-Szissunut, 43 619. szahut féninnulgan, 790nj‑14 nj-15 sáhaddif [45] Ha kívül tudsz helyezkedni az időn, láthatod, amint körbefordulva megcsavarodik és aláhull. De távolabbról szemlélve látod csak meg valódi alakját. Téren és időn kívülről látod csak meg, hogy a tér gömb, az idő pedig kör alakú. (Ninda: Metafizika, 1/8/17.)nj‑15→
ph-9 id [-210] Hogy mik azok a dolgok, amiknek örülni szoktam? Bármi lehet a világon. A gyermekeink nevetése, egy jó vacsora, egy jó beszélgetés. Ülni az Onginur partján és nézni a szillilákat. Várni, hogy megcsavarodjon az idő. Vagy amihez kedved van. (Ninda: Életem egy falevélen, 202. sómir)ph‑9 · -185 722 131 szó (694 288+23 706+4137) 5 000 248 betű (4 838 726+161 522) 5 536 830 jel (@536 582) | 681, 68,1%, 408 713 idézet, 13:52 mű 1019 átlag, 134 szórás -25–109 (na-19, ne-4) | 0 címke 0 példányban 0 kategória 0% na-1 |
2141. nap, 335 szó/nap, 2335 betű/nap, 75:27/sómir, 0,98 oldal/nap | 2027.5.23.:1233, 3091 24. 0:57 |
pr Prológus | |||
ELSŐ RÉSZ | |||
A SÖTÉTSÉG MÖGÜL | 250 (36%) | ||
na A HAJÓ | 29 (4%) 1 | ||
nb AZ ŰRBEN | 27 (3%) 30 | ||
nc RECEPTOR | 29 (4%) 57 | ||
nd A GALAXIS | 24 (3%) 86 | ||
ne LIAN, LIAN, LIAN | 24 (3%) 110 | ||
nf SZAISZ | 24 (3%) 134 | ||
ng MENEDÉK | 24 (3%) 158 | ||
nh HAZAÚT | 24 (3%) 182 | ||
ni ABRONCSVILÁG | 22 (3%) 206 | ||
nj LETELEPEDÉS | 23 (3%) 228 | ||
MÁSODIK RÉSZ | |||
HAJNALSUGÁR | 250 (36%) | ||
oa NAMINDAN-DZSÚMI | 30 (4%) 251 | ||
ob HÍRNÉV | 25 (3%) 281 | ||
oc LIMELULLÍ | 24 (3%) 306 | ||
od SAUNIS | 21 (3%) 330 | ||
oe ALAPPONT | 22 (3%) 351 | ||
of SẄTỲM ŮY DÅI ÁP | 26 (3%) 373 | ||
og SZINDORIA | 24 (3%) 399 | ||
oh A KISLÁNY | 24 (3%) 423 | ||
oi JANNÍHAUM | 25 (3%) 447 | ||
oj TANÍTÓ | 29 (4%) 472 | ||
HARMADIK RÉSZ | |||
AZ ÚJ FÉNY | 180 (26%) | ||
pa HINNULDUD | 22 (3%) 501 | ||
pb SUGÁRGÁT | 27 (3%) 523 | ||
pc HANGILAORAN | 25 (3%) 550 | ||
pd AZ ELSŐ SZÍAN | 25 (3%) 575 | ||
pe SINNÍ | 22 (3%) 600 | ||
pf AUSTA VAIRȲNTA KYVOMAS | 27 (3%) 622 | ||
pg ILGÁ | 24 (3%) 649 | ||
ph HIMSÚNI | 8 (1%) 673 |